Översättning: Cristel Nyqvist
Synk: stoffinho17
www.SweSUB.nu
Ers höghet, vi hyllar er seger.
-Ska vi prova igen nästa vecka? -Vi står till Er tjänst.
Vilken imponerande uppvisning, Tor.
Du segrade trots problemet med svärdskaftet.
-Problemet? -Det var för glatt.
-Jag ska tillrättavisa dvärgarna. -Bra idé.
Sif?
Du missade min seger.
Jag gick när din motståndare kastade tillbaka ditt vapen.
Skaftet hade dvärgarna...
Nu är det dvärgarnas fel. Var det Lokes idé?
-Var segern idag oförtjänt? -lnte bara dagens.
-Det där kräver en förklaring, Sif! -Jag ska säga vad som ska förklaras.
Varför har du aldrig förlorat mot einhärjarna?
-De är Asgårds bästa krigare. -Jag är bättre än dem.
De har kämpat mot de nio världarnas värsta bestar.
Och du har aldrig lämnat Valhall.
-Du glömmer att jag har Odens styrka. -Ja, och hans makt.
-Deras enda val är att förlora. -Varför tror du inte på mig?
Jag är den enda som tror på dig! Alla andra skämmer bort dig.
Nu räcker det!
Du har aldrig stridit hederligt.
Eftersom du är skicklig med svärdet kanske du kan göra mig hederlig.
-Passa dina ord. -Välj ditt vapen, tös!
Ett stallredskap?
Du tror mindre på mig än jag förstått.
Adjö, Tor.
Tor misstog sig om dig, Sif. Du passar bra bland valkyriorna.
Du hjälper inte din bror, Loke. Sluta beskydda honom.
Där hängde vi på branten av ett istäckt berg.
Eld slog upp från klyftan under oss.
Eld? l Jotunhem?
Drakar, min kära.
-Hur många? -Sju.
-Tio! -Minst ett dussin.
Frostjättar närmade sig från horisonten.
Det fanns ingen utväg.
Men de tre krigarna lät sig inte distraheras så lätt.
Surts svärd att värt att riskera livet för.
Se vem som kommer! Var hälsad, Tor.
Gratulerar till dagens seger.
Den bleknar förstås i jämförelse med dem som utkämpas utanför arenan.
Vill du följa med på vårt nästa uppdrag?
Det får han ju inte, Hogun. Han får inte lämna Asgård.
-Hur vågar du håna prinsen av Asgård? -Vi skojar bara, Tor.
Vi är vänner, inte sant?
Vem har pissat i hans mjöd?
Ers höghet, vi har förstått att valkyriorna nu tränar-
-i Yggdrasils grenar, väster om Svartalfhem.
Far?
Skalla, hur kan du veta detta när spejaren inte har återvänt?
Vi följde efter Brunhilde efter att hon i hemlighet träffat Sif.
-Tack. Rådslagningen är slut. -Mina herrar.
Vad bekymrar dig, min son?
Far, jag ber om liv att rida ut med einhärjarna.
-Du vet mitt svar. -Jag är oenig.
Du är Odens son.
Dina plikter är inte en krigares.
Men en krigare vet vad han kan.
Nu förstår jag! Du tycker att träningen är för lätt.
Vissa säger att einhärjarna låter mig vinna.
Stämmer det?
Ja.
Varför?
Du har gjort din träning för alla att skåda.
Men vårt kungarike har inte råd att låta prinsen lida nederlag!
Du tvivlar också på min förmåga.
Att vara kung handlar inte om att dra svärd.
-Det handlar om att undgå strider. -Feghet låter mer som Lokes egenskap.
-Han borde ärva tronen! -Det gör han måhända.
Men du lämnar inte Asgård.
Jag är din kung och din far-
-och du ska lyda mig.
Kom fram nu, Algrim.
Jag är imponerad. Du såg mig i mörkret.
-Det gör inte många. -lnte jag heller.
Men du kommer alltid när jag har grälat med far.
För att du planerar att göra nåt dåraktigt.
Du övertygar mig alltid att låta bli. Men inte nu.
Tor, vart ska du med det vapnet?
Till ett mandomsprov för unga krigare.
-Ett hemligt uppdrag. -Jag vet.
Det är en invigningsritual. lngen dör i den.
Uppdragets syfte avslöjas ju aldrig.
Man ska inte hitta Surts svärd, utan att leta efter det.
Du vill öva dig på att beträda andras områden?
Ja, när det är i Jotunhem.
Vår fred med frostjättarna är bräcklig.
-De får inte hitta dig i sitt rike. -Det gör de inte!
Du har för höga tankar om de dumma...
Förlåt mig, Algrim. Det var tanklöst.
Var bara lugn, Tor.
Men låt åtminstone mitt folks öde tjäna som avskräckande exempel.
-Frostjättarna är farliga. -Ja. Jag ska vara på min vakt.
Och Algrim, som vanligt stannar det här mellan oss.
Jag ska tiga så länge det går.
Tack. Du är en god vän.
Det lyckades!
Försök nu att påverka vattnet. Håll dig till tre ord.
Gefa galdur vökna.
Magins kraft ligger i viskningen. En sann mästare tänker det bara.
Gefa...
...galdur...
...vökna.
-Tycker du det var lustigt? -Loke, du förtrollade vattnet.
Det blev en orm, och ormarbiter.
Det var perfekt.
Vet du inte hur fantastisk du är?
Metall och sten är lätt, men en lärling som behärskar vatten...
Det är tre hot i ett. Där finns också dimma och is.
Amora?
-Lämna oss. -Ja, Ers höghet.
-Behöver du nåt, broder? -Ja. Hur artar sig magin?
Jag har blivit duktig. Hur så?
Vi ska smyga ombord på Åsklöparen. Vi behöver din förmåga på resan.
Jag ljög. Jag är inte så duktig.
Här är den. Vi gömmer oss i lasten.
Gömmer oss för våra vänner?
Vänner som inte är dumdristiga nog att segla med Odens söner ombord.
-Skynda dig! -Bara sju dagar...
Det känns som en evighet när man kämpar med Jotunhems vilda djur.
Ta hem presenter till oss!
Kanske en isbjörnsklo eller hörntand.
Det är helt fantastiskt! Så här har vi aldrig sett Asgård.
-Jag har aldrig önskat det heller. -Varför så missnöjd?
De tre krigarna kom tillbaka oskadda från sina äventyr.
Men vi är kungliga. Vi kan inte hantera äventyr.
Frukta icke, lillebror! Jag är skicklig med svärdet.
-Jag beskyddar dig. -Sif hade rätt.
Jag har gjort honom en björntjänst.
Algrim?
-Herre, är nåt på tok? -Nej. Jag söker efter mina söner.
-Har du sett dem? -lnte på några timmar.
Men de är ofta ute så här dags på kvällen.
Herre, är det nåt som tynger er?
-Tor och jag har grälat. -Det är att förvänta!
-Han närmar sig vuxen ålder. -Ja. "Närmar sig".
Han är inte vuxen än, oavsett vad han tror.
Jag fruktar att han gjort nåt dumt.
Man skulle tro att Allfadern-
-är klok nog att uppfostra två pojkar.
De är inte helt vanliga pojkar.
Algrim, är jag en god far?
Överbeskyddar jag dem?
Även om mina barn aldrig fick chans att växa upp...
...tror jag att om man håller sina söner för nära sig...
...kan det driva bort dem.
Vissa saker kan man bara lära sig när man har sett följderna.
Måhända är det vad ni kan lära dem nu.
Dina råd är visa, Algrim. Och som alltid, uppskattade.
-Loke, vakna! -Vad är det?
Skeppet ligger stilla. Vi är i Jotunhem.
Kommer du tillbaka dödar jag dig!
Det är mindre än jag hade trott.
Vet du var en tapper krigare som jag kan köpa en klo eller tand-
-av en vild isbjörn?
En omgång till!
Ränner du efter vattenandar, Fandral?
Då ska du månne prova lyckan hos en liten vätte också?
Du skojar! Men vem vet framåt natten...
Upp med humöret, Hogun! Annars skickar vi dig till grekerna.
Att ruttna här i en vecka för att bara stjäla historier har tappat sin charm.
Vad har inte mist sin charm för dig, Hogun?
Jag ska gå och knyta mig.
-Det kommer en ny historia... -Jag hämtar lite stekt kött.
Sprid er och lyssna efter historier.
Har ni hört om de tre resanden som aldrig kom längre än till krogen?
Var hälsade, fränder.
Herre! Vad för er så långt från kungariket?
Den lilla skutan Åsklöparen. Känner ni till den?
-Var ni fripassagerare? -Ombord på vårt skepp?
Det blir värre...
Ni tog med er Loke också.
Vi blir ihjälslagna.
Lugna er! Lyft era bägare till en skål.
För frusna världar och försvunna svärd!
Du tog min öl.
Hur vågar du lägga din illaluktande tass på Odens son?
Håll er!
Fenris.
Jag tyckte att hans tass luktade illa.
lnnantómur.
Gefa rigna.
Nog!
Man försvinner med dina pengar!
Oj!
Ursäkta mig.
-Vem började? -Brukar det göra skillnad?
-Har du sett mitt svärd? -Nej.
Vi letar efter det.
Var hälsade, damer. Senare kan vi...
Har ni sett ett svärd? Av guld med juveler på.
Här! Prova den här.
Den är bättre än ingenting.
Använde du lite...du vet?
Nej.
Du är min nu!
Falla brotnal
Det där är hjärtskärande!
Kom igen! Kom igen!
-Nu räcker det med äventyr. -Jag är enig.
Då vänder vi skutan och seglar hemåt. Vi kan vara hemma i morgon.
lcke, fränder! Vi drog ut för att hitta Surts svärd.
Vi återvänder inte förrän vi hittar det.
Ni hörde min bror. Till Jotunhem!
Jag prisar din förmåga att sikta.
Det är också tydligt att en man gör dig distraherad.
-Ursäkta mig, Brunhilde. -Du behöver inte be om ursäkt.
Vi har alla slutit oss till systerskapet av liknande skäl.
Men det här är Kona Lifandi-
-där vi skär av banden till männen-
-och är fria att hitta vår sanna kraft.
Ja. Det är därför jag har kommit.
Då ger jag dig följande råd.
Män är användbara för endast en sak.
Sen ska de betraktas som förbrukade.
Gå in i ledet igen.
Jag börjar nästan gråta.
Ja. lnte var hon vacker men hon tjänade oss väl.
Sånt har jag lärt mig att värdesätta.
Varför dröjer ni? Det är bara att gå framåt.
Hur kan du vissla? Mina läppar är stelfrusna.
Jag har aldrig frusit så.
Du går som på en äng i vårsolen.
Jag är helt enkelt segare än du.
Bra! Då får du ta dig an den första frostjätten, lillebror.
Var på er akt! Jag känner en närvaro.
Snöandar! Vad skulle vi göra utan dina föraningar, Hogun?
Ditt lilla odjur!
Håll ögonen öppna. Surts svärd söker inte upp oss.
Tor?
Du ger väl inte upp, broder?
-Algrim hade rätt. -Om vad?
Svärdet, att det aldrig ska hittas.
-Vad vet Algrim om det? -Han känner väl till Jotunhem.
Det var Jotunhem som utrotade hans folk.
Nej, frostjättarna dödade dem.
-Landet bär ingen skuld. -Vi är inte förbundna med isen här.
-Vi kan inte se dess hemligheter. -Alla hemligheter har spår.
Minns du historierna om mod som vi lärde oss som barn?
Ja. Jag älskar de historierna.
Jag kan "Odens seger över Surt" utantill.
Jag också.
Då borde du känna igen den här dalen.
-Det var här Oden segrade. -Ja, nu ser jag det!
Striden började där borta.
Far hade det enda vapnet som kan mäta sig med Surts svärd.
Hans spjut Gungner.
Men han bidade sin tid.
Vis som far var visste han att han måste trötta ut eldjätten.
Surt var så trött att han fick lyfta svärdet med båda händerna.
Således var hans bröst oskyddat!
Det måste vara vid foten av berget.
Jag orkar inte ta ett steg till.
Var på er vakt. Jag hör nåt.
Vad är det nu, Hogun? En mal?
En syrsa? Eller en...
Rör dig inte.
Träd in.
Herre, en gäst från Utgård söker audiens.
-Ta dig an våra åligganden idag. -Det har jag redan gjort.
-Det handlar om Tor och Loke. -Släpp in honom.
-Vad nytt kommer du med? -Nytt?!
Ni ska betala en bot.
-Min boning blev ödelagd. -Varför söker du boten här?
För att det var Odens söners verk.
En av dem glömde det här!
Bror! Ditåt.
-Det är fantastiskt! -Och mycket, mycket stort.
-Vem anade att det var så stort? -lnte jag.
Dvärgarna kallade det Eldur Stál. Det passar till den som brukar det.
-Hogun, kan du ta loss det? -Ja. Backa!
-Broder... -Vilken otrolig kraft!
Det är inte längre ett harmlöst uppdrag.
Vi får inte ses här med det vapnet.
Varför så bekymrad? lngen törs angripa oss nu.
lnte när vi har det här.
Vi måste skynda tillbaka till Asgård.
Ja, men först måste vi bege oss norrut.
Norrut?
Vi behöver nya färd medel. Vi ber om hästar i Kona Lifandi.
Av valkyriorna? Där klarar vi oss knappast med livet i behåll.
-De hjälper oss aldrig. -Nej, men Sif gör det.
Det är Sif som lockar dit dig...
Nej, jag försöker bara få oss hem.
Vi ska till valkyriorna.
Från en iskall värld till en annan...
Fandral, hur många av dessa sköldmör har du gjort...
...vreda?
Låt oss bara säga att deras måltavlor liknar mig.
Vi har inkräktare!
De har fått upp spåret. Vi beger oss!
Ner!
Titta där.
Vaktposter! Vi måste ta en annan väg.
Du har också kartorna. Det är den enda vägen norrut.
Vi har andra bekymmer. Där!
De sover. Vi kan smyga förbi dem.
Kom.
lnkräktare!
Stoppa dem!
Spring!
Loke!
Vik undan!
Vi är Odens söner, arvingar till Asgårds tron.
Vi vill er inget ont. Låt oss bara passera.
Spring!
De kommer igen!
Jag sa: "Vik undan!"
Nej!
Det var inte min mening.
Jag vet, broder. Men vi måste vidare.
Underrätta kungen genast!
-Tor... -Tig, Loke.
Det var inte ditt fel. Odjuren angrep oss!
Vi hade gjort ett intrång, Loke.
Två frostjättar har dött för min hand.
-Vad nytt? -Ers majestät...
Eldur Stál har hittats.
-Av vem? -Odens söner.
De dödade två vaktposter när de flydde mot norr.
Far?
Gör hären redo. Vi marscherar mot Asgård idag.
-Han borde inte gå in dit ensam. -Det bör ingen man göra.
Sif?
-Vänta! -Vilken dårskap för dig hit?
Jag behöver dig.
Vad?
Jag behöver dig för att skaffa mig fem hästar.
Jag har inte tid med din ovänskap.
-Jag vill bara ha din hjälp. -Nej. Jag flydde från dig.
-Gå innan du upptäcks. -Lyssna! Jag kommer från Jotunhem.
Hemska saker har skett. Jag måste hem.
Varför begav du dig till Jotunhem?
För att hitta det här.
Surts svärd!
Jag ber dig att hjälpa mig.
Ned på knä, man!
Annars dör du stående.
Luften är kylig.
-Det känns bekant. -Jag förbereder er stridsvagn, herre.
Geirmarr, jag söker audiens hos din far.
-Du kan tala med mig. -Då ska jag uttrycka mig enkelt.
Ni bryter vår fredspakt genom er närvaro.
Vi har inte längre en pakt. Det har Tor sörjt för.
Kung Trym, var vår pakt så bräcklig-
-att den kunde brytas av en ung mans oförsiktiga intrång?
Han tog Eldur Stál och dräpte två vakter.
Vad gjorde han?
Oden, kände du inte till detta?
Nej.
Det förändrar dessvärre ingenting.
Genom sina handlingar har Tor förklarat krig mot Jotunhem.
Ers höghet, vad begär ni för att undvika detta krig?
Allfader, frostjättarna samlas i dalen.
De väntar på att få sina krav uppfyllda.
Jag måste ge dem Surts svärd före soluppgången.
-Hittade han det? -Ja. Han dräpte två vakter med det.
Vi måste hitta dem innan frostjättarna gör det.
Med er tillåtelse hämtar jag hem dem med einhärjarna.
Var vet du var de är?
Dråpen skedde i norr.
De enda vakterna där finns på bron här.
Om de passerar den går enda vägen hem genom Svartalfhem.
-Är du redo att återvända dit? -För att rädda era söner, ja.
Dina osjälviska handlingar ska belönas, Algrim. Tack.
Hör nu på, Odens son. Asgård har gjort ett misstag som skickade hit dig.
Misstaget är ditt, Brunhilde. Jag har inte kommit ensam.
Det kunde du gott ha gjort.
Hildy, min älskade! Låt oss glömma de här dumheterna.
Tig, man! Ni ska få utstå samma öde som Odens sista spion.
Tror du att prinsen av Asgård är här för att spionera?
Du är här för att betvinga-
-den kvinna som undslapp din famn.
Jag vill bara ha hästar. Släpp oss! Vi måste återvända till Asgård.
Du menar "fly till Asgård". Jag känner till din stöld.
Du vill ge Oden det flammande svärdet, så att han kan undertrycka uppror.
Bara jag kan förhindra att vapnet hamnar i orätta händer.
Vem är du att döma det?
Måhända är mina händer de rätta.
Hörpå, töser! Släpp fångarna nu!
Loke, din bror drar nu sin sista suck-
-om svärdet inte sätts in igen.
Gör det, Loke. Det flammande svärdet får aldrig användas igen.
Ge mig det.
-Förbered dem för avrättning. -Nej!
Tig, Sif! Annars får du dela deras öde.
-Vad är det här för häxeri? -Frostjättar!
Dräp alla, och finn svärdet!
-Hallå! -Ta ner oss härifrån!
Mördare! Nu ska du dö!
Hjälp mig att ta hans huggtänder.
Hlákal
-Visa dem ingen nåd. -Stopp!
Men jättarna...
Typiskt män att tro att vi behöver deras skydd.
Ta det här och gå.
Sif, ge dem hästar och eskortera dem till Asgård.
Ja.
Och Sif...
Kom inte tillbaka förrän du verkligen är redo för det.
Varför växer inget här?
En sista gåva från kung Trym.
-Slutade inte ert krig i Jotunhem? -Kriget slutade där.
Men inte dödandet.
De satte glaciärerna i rörelse och det slukade allt hopp om-
-att livet skulle återvända hit.
Jag vet att det är svårt, men vi har fått ett uppdrag.
Naturligtvis. Förlåt mig.
Barnen kan inte klara sig utan vatten-
-och den enda källan finns framför oss.
Om de är här, hittar vi dem nu.
Genomsök området.
Ander, du halkar.
Ers höghet, det ska inte hända igen.
Tänk! Vi fyra dög inte för att träna med einhärjarna.
-Tor, Loke! Det gläder mig att se er. -Algrim!
Jag har aldrig sett ett vänligare ansikte.
-Hur visste ni var vi var? -Frostjättarna.
De kom till Asgård och hotade med krig.
De... På grund av mig?
Det var en olycka. Vi menade inget ont.
Oavsett vad. Nu vill de ha svärdet.
Nej, det är ett dödens vapen. Vi kan inte bara överlämna det.
Din far är enig, därför skickade han oss.
Tor, du har burit bördan länge nog. Låt mig ta den.
Med glädje. Svärdet är ont.
Nej, det är frostjättarna som är onda.
Smärtan, förföljelserna, träldomen.
Det oändliga lidandet de utsatte mitt folk för.
Deras grymhet kände inga gränser.
Även om vapnet har orsakat dig sorg-
-ingöt det stort hopp en gång.
Ett löfte om frihet.
Platsen plågar dig, Algrim. Vi måste bege oss.
Har Oden berättat att vi kom till honom först-
-och bad om hjälp mot frostjättarna? Men han vägrade!
Vi tvingade sätta vår tillit till Surt och hans svärd.
Bara då gick er far med i kriget.
Mot oss!
Han slog ner Surt och beseglade mitt folks öde.
Nu vet jag varför jag blev skonad.
För att hämna svartalferna. För att fälla domen!
Nej!
Om du återvänder hem-
-begraver jag dig i Asgårds aska!
Vad gör vi nu?
Vi letar upp hästarna och försöker stoppa honom.
Odens svartalf.
Han bär Eldur Stál.
Låt oss ta det nu.
Jag gav Oden tid till soluppgången. Vi väntar.
Algrim!
Här är jag, herre.
Algrim, varför?
Du av alla borde veta varför.
Håller du mig ännu ansvarig för ditt folks öde?
Du kunde ha besegrat frostjättarna!
Nej. Det kriget gick inte att vinna.
Även om jag hade offrat alla i Asgård.
Du ljuger!
Vi fann ett sätt att vinna på.
Surt? Han var ingen räddare.
Han var en demon! Han var bara ute efter att erövra Jotunhem.
Men han hade inte nöjt sig med det.
Genom att dra in honom i striden, satte ni alla nio världarna på spel.
Det är lätt att säga när ditt folk lever!
Solen går upp, far. Oden har forfarande Eldur Stál.
Börja.
Besvara elden!
Skjut!
Vi kommer för sent.
Sif och krigarna! Försvara Asgård!
Loke och jag ska rädda vår far.
Var ärliga. Ni kan väl strida?
-Visst. Har vi inte berättat om... -Kan ni strida?
Ja. Om vi absolut måste.
Algrim, du uppnår intet med det här.
Det räcker att kriget du undvek nu drabbar dig.
Och att murarna som du skyddade på bekostnad av mitt folk-
-nu störtar samman!
Svärdet har tagit sitt sista liv.
lnte så länge Odens hus står!
Far!
Jag ber dig, håll ut!
Ditt förräderi kan inte förlåtas, Algrim.
Men jag glömmer inte alla år du var min frände. Och min familj.
Ohyra!
Så, min bror. Så!
Stanna här hos far.
Ers höghet, jag är Tor, Odens son.
Jag ger er Eldur Stál och blir er fånge-
-i hopp om att avsluta kriget.
Döda honom.
Vänta! Var är Oden?
Svartalfen Algrim förrådde oss. Min far ligger för döden.
-Och svartalfen? -Min bror dräpte honom.
Jag varnade din far för att ge honom en fristad.
Många söker vapnet, för med det-
-kan även de svaga besegra Jotunhem.
Jag godtar din försoningsgåva.
Kriget är slut.
Far, vi står på randen till seger!
Undervärdera inte detta kungarikes makt.
Vi fick det vi kom hit för.
Vad ska mitt öde bli?
Två frostjättar dog för din hand.
Men du har räddat otaliga andra genom att ge oss vapnet åter.
Sök nu upp din far, du son av Oden.
Loke.
Du har gömt dig här inne länge nog.
Jag gömmer mig inte. Jag tycker om att vara här.
Du beklagar dina handlingar-
-men du gjorde det du trodde var rätt.
Nej, jag sökte hämnd.
Tor, jag hade handlat som Algrim i hans ställe.
Vem vet vad vi kan göra när familjen hotas?
Förhoppningsvis står vi aldrig inför de valen igen.
Jag ska träffa far. Gör du mig sällskap?
Ja.
Senare.
-Vill du ha besök? -Ja. Kom in.
-Hur mår din bror? -Han klarar sig.
Och du?
Jag klarar mig också.
-Du har mycket att tänka på. -Jag borde ha lyssnat på dig.
Men jag ville bevisa mitt värde.
-Jag borde ha lyssnat på dig. -Varför det?
Du kom till mig som en man som ville utmana sig själv.
-Jag såg bara en pojke. -Jag var inget annat.
På grund av mig bröt ett krig ut.
Ja, det gjorde det. Du såg vad lite som krävs.
Men du såg också fredens värde.
Också när priset är väldigt högt.
Det tog mig lång tid att lära. Min son...
Aldrig har Odens hus stått säkrare, eller varit mer äkta.
Du är ditt rikes stolthet.
Vi var inte ens i Jotunhem när problemen började.
På ett litet värdshus blev vi plötsligt omringade-
-av de mest ondskefulla bestarna i alla nio världarna.
-lsbjörn? -Varg, min kära.
De äter isbjörnar till frukost. Som jag.
-Hur många jagade er? -Sju.
-Tio. -34.
Fyller ni deras öron med lögner igen?
Det var ju mitt i natten.
Det fanns inget ljus.
Jag är säker på att de var minst 50.
Han har rätt. 50. Lyckligtvis är jag bra på att flå dem.
De anföll med droppande huggtänder.
-De ville ha kött från Asgård. -Det gick efter Volstagg först.
Jag har hört att din far mår bättre.
-Ja. Med nya ärr. -Det gläder mig att höra.
Du har visst anslutit dig till de nya einhärjarna.
-Det är ju ditt verk. -Nej. Du har bevisat dig värdig.
Det har du själv förtjänat.
Men nu är det inte en ungmö som besegrar mig med ett stallredskap.
-En revansch? -Självklart.
Översättning: Cristel Nyqvist
Synk: stoffinho17
www.SweSUB.nu